Порівняно з попереднім місяцем споживчі ціни в листопаді зросли лише на 0,1%, завдяки чому річна інфляція сповільнилась до 5,1%. Цей показник нижчий, ніж запланований регулятором.
Інфляція знизилась до 5%. Але якою ціною
![Порівняно з попереднім місяцем споживчі ціни в листопаді зросли лише на 0,1%, завдяки чому річна інфляція сповільнилась до 5,1%.](/img/2019/40001733/933293463d7fd9ce71b1ed58f58c31ec.jpeg?1575970998)
Чому це відбулось та які наслідки матиме для економіки, на своїй сторінці в Facebook пояснив член Ради Нацбанку Віталій Шапран.
Свято зі сльозами на очах. Дані Держстату показують, що нарешті річний темп інфляції увійшов до коридору цільового показника інфляції у 5% +/- 1,0 в.п. За підсумками листопада інфляція склала 0,1 в.п., та за останні 12 місяців вийшла на рівень 5,1%. Формально НБУ досяг цільового показника інфляції швидше ніж планувалось. І от тут починаються сльози. Ще в травні 2019 року монетарний регулятор писав: «У 2019 році споживча інфляція продовжить уповільнюватися і становитиме 6,3%. На початку наступного року інфляція увійде в цільовий діапазон (5% +/- 1 в.п.) і досягне цільового рівня у 5% наприкінці 2020 року».
Звісно, одним з основних чинників більш швидкого досягнення інфляційної цілі залишається укріплення гривні та здешевлення імпорту. Тому зараз перед фахівцями постає два фундаментальних питання.
Якою ціною таргет досягнуто швидше, ніж планувалося?
Укріплення гривні на фоні торгівельного дефіциту за товарами та послугами за 10 місяців 2019 року в сумі майже $10 млрд, на фоні негарантованого притоку валюти від інвесторів-нерезидентів в ОВДП та досить ненадійного притоку валюти на валютний ринок від заробітчан, – це досить ризикована стратегія, яка не розрахована на розвиток негативних сценаріїв у Світовій економіці в цілому та в нашому регіоні (Центральна та Східна Європа) зокрема. Після того, як МВФ підтвердив досягнення домовленостей з Україною, ми отримали надію на зовнішню підтримку Фонду у 2020 році, що звісно пом’якшує наші ризики, але не усуває їх.
Чи добре, що інфляцію знизили так швидко?
Будь-який центральний банк, якщо він не є емітентом резервної валюти, стоїть перед вибором між впливом монетарної політики на: інфляцію, валютний курс, економічне зростання і т.п. Чим більш сировинною є економіка, і чим більше вона залежить від експорту та імпорту, тим складніше запрограмувати досягнення свідомого вибору.
Планували 6,3%, а отримали 5,1%. А якщо б трохи більше скуповували валюти в ЗВР (готуючись до викликів 2020-2021 рр.), то щоб страшного сталось, якби події розгортались згідно з травневим інфляційним прогнозом НБУ? Напевно, експортери були б здоровішими, від’ємне сальдо за товарами та послугами – кращим, а промисловість – міцнішою. Добре, не хотіли більше скуповувати валюти в ЗВР, викидати на ринок гривню, так швидшими темпами знижували б облікову ставку, отримали б менший притік валюти і інфляцію на рівні травневого прогнозу.
Розмісти депозит у надійному банку та отримай додатково до 1,25% річних від «Мінфіну»
Думаю, що зараз стає очевидним, що інфляційне таргетування як монетарний режим змінювати не потрібно. Але досягнуті результати (з урахуванням рівня процентних ставок, витрат на обслуговування ОВДП та ДП НБУ, аналізу поточної збалансованості ринків ДП НБУ та ОВДП) потрібно критично проаналізувати і зробити режим інфляційного таргетування в Україні більш гнучким і адаптованим до умов українських реалій. Зробити це можна як власними силами, так можливо і за допомогою технічної підтримки МВФ, тут проблем немає.
Читайте також: Чому зміцнення гривні — добре
Єдине питання, яке мені не дає спокою, куди ж ми так спішимо і які мотиви такого поспіху? Але не будемо хвилюватись )) і на це питання відповідь буде знайдено, знайдено і задокументовано.
Коментарі - 23
Один требует курс обвалить , второй - инфляцию увеличить...…
И все это во имя чего ? А непонятно.
данные за ноябрь через пару дней добавят
Что касается манипуляций с торговым дефицитом : дефицита у нас не было до 2006 года (по 90м годам не нашел данные), и только в 2014-2015 годах (был небольшой плюс до 1 млрд).
Все остальное время минус и существенный : в 2008 - почти $19 млрд, в 2012 - $16 млрд, в 2013 - $14 млрд.
С другой стороны заробитчане даже за этот год(«даже» потому что это рекордный год по ОВГЗ с покупкой нерезами) перевели более чем в 2 раза больше валюты в Украину, чем спекули с ОВГЗ. Около 10 млрд против 4.4 млрд на текущий момент. И самое главное — заробитчане не исчезнут мгновенно, как могут исчезнуть спекули.
UPD Ну, вот, Вам опять объяснили прописные истины
их влияние на рынок проявляется в 3 формах -
- их сдают в обменки (и мы видим их в статистике НБУ)
- их сдают нелегальным менялам. (мы их не видим , и как влияют - непонятно)
- за них покупают импортные товары.
Но утверждения что «эти деньги влияют так же как выручка от металлургии или сельского хозяйства» - это сказки.
Правление НБУ и Совет НБУ всё предыдущее время твердили народу Украины о необходимости валютной либерализации, а теперь вкусив этой самой либерализации вы почему-то высказываете недовольство.
Если валютная либерализация не задалась — ну так ужесточите валютное регулирование — вы же Совет НБУ а не анонимный блогер на форуме Минфина.
Введите вместо 365 дней не 180, как было одно время, а 90 дней по возврату валютной выручки и обязательно сделайте 100% продажу валютной выручки экспортёрами.
И конечно не забудьте дать указание правлению НБУ установить валютный коридор, в котором по вашему мнению должен торговаться доллар США.
Возможно тогда будем обсуждать совершенно другие проблемы…
Дефицит валюты автоматически поднимет курс и Совет НБУ успокоиться, ведь большие деньги никто не хранит в гривне, а тут такой казус с укреплением гривны и реальными потерями валютных хомяков.
Кстати, и вам удачи на новой должности...