— Тато, а що ти робив під час війни?
-Кордон зі зброєю у руках захищав
— Щоб окупанти не пройшли?
— Ні щоб свої не поразбігались
(діалог сина з українським прикордонником)
Добре якут-економіст.:)
На пальцях розкладу, чому попереду відбудеться стагнація економіки і її провал, та недобір в надходженнях до бюджету, що вплине на курсоутворення!
Почну: енергетика, зруйнована наполовину, новий врожай зменшиться, експорт реалізація проблематична, репресії за новим Законом 10449 вдарить по бізнес активності населення з негативними наслідками для Банківського сектору і курсу гривні, валютна лібералізація пом’якшення, відтік капіталу з Країни, заявлена допомога/кредити партнерів не значить «одружитись», загострення на фронті з втратами територій, також політична нестабільність! Це все попереду, для окремих киргизів економістів-оптимістів написав, у яких пА 38 в голові! І традиційно на кінець року вилазить «ДІРА» у бюджеті на сотні мільярдів гривень. Тому курс 42−45 не за горами!
БутусСитуація на фронті гостро критична, і усім очевидно, що основна проблема, яка заважає досягнути перемоги у війні - безвідповідальність та некомпетентність Ставки Верховного головнокомандувача. Ми вміємо створювати інноваційні рішення на полі бою, але не можемо масштабувати вдалу роботу через відсутність централізованого управління на вищому рівні.
Володимир Зеленський говорить про перемогу, але навіть не контролює виконання своїх розпоряджень.
Найочевидніший приклад — дрони. Ми поступаємось у боєприпасах, артилерії, авіації, танках, кількості піхоти — єдиний інструмент створення технологічної переваги це дрони. Під тиском громадськості на третьому році війни ухвалено рішення про створення Сил безпілотних систем — але реалізація досі відсутня. Вертикаль управління не створили, повноважень новому командувачу не дали, за бюджети відповідає багато хто, а за кінцеву мету — збільшення кількості ліквідацій окупантів та їх техніки наверху не відповідає ніхто. Тому і всі проблеми, результати не цікавлять, тільки гроші. Найближчим часом більш детально напишу як і через кого провалюється гучно проголошене створення сил безпілотних систем.
Під тиском громадськості на третьому році війни ухвалено рішення про будівництво фортифікацій. Реалізація така сама примітивна. Там, де зараз піхота виживає під вогнем, ніяких змін нема. Не постачаються готові бетонні конструкції, все робіть самі, самі купуйте будівельні матеріали, самі купуйте техніку, як було виживання турботою самих бій
Група іноземних власників облігацій, включно з BlackRock BLK і Pimco — одними з найбільших інвестиційних компаній у США, планує тиснути на Україну, щоб поновити виплати відсотків по боргу вже з 2025 року.
Про це пише The Wall Street Journal із посиланням на джерела, передає УНІАН.
Йдеться, зокрема, про інвесторів, що володіють приблизно п’ятою частиною непогашених єврооблігацій України орієнтовно на суму $20 млрд. Нещодавно ця група сформувала комітет і найняла юристів з Weil Gotshal & Manges та банкірів з PJT Partners PJT для ведення переговорів щодо сплати відсотків.
Мета: щоб Україна, яка нещодавно отримала близько $60 млрд допомоги від США, відновила виплати в обмін на списання значної частини непогашеного боргу країни.
«Без угоди Україна може оголосити дефолт після закінчення боргових канікул у серпні, що заплямує її репутацію серед інвесторів і ускладнить можливість отримання нових запозичень», — пише The Wall Street Journal.
По данным Turkstat, инфляция в Турции достигает уже 70% годовых. Коммунальные услуги в стране подорожали на 55% в годовом выражении, транспорт — на 80,39%, продукты питания — на 68%, одежда и обувь — на 51%, алкоголь и табачная продукция — на 78%.
Ладно, давайте трошки про курси,Nostradamus twenty for, дивись, готівка тримається, відрив від МБ вже 37 коп, якщо в понеділок регулятор буде заливати ,і буде 37,3 навіть, то готівка нижче 39,75 навряд піде
3. Наші політики кажуть: «Нам ніколи думати стратегічно, ми вирішуємо важливі оперативні завдання».
Відсутність довгострокового стратегічного планування призводить до того, що:
ми не розуміємо тренди й не створюємо свої;
ми не оцінюємо адекватно ризики й не працюємо над їх зниженням (питання вторгнення в країну у 2022 році й наша готовність до цього була очевидна);
ми не оцінюємо можливості й не реалізуємо їх (перетворення країни на сировинну «бананову республіку» яскраве тому підтвердження;
ми не розуміємо роль і важливість інвесторів (у яких цикл інвестування від 5 років), цілимося на короткострокові проєкти й в результаті маємо вбиту інфраструктуру, відсутність стимулів для інвесторів та 200 змін до податкового законодавства лише за 10 років;
ми наповнюємо бюджет за принципом «бізнес потрібно менше годувати та більше доїти».
Економіка не має ресурсів для розвитку, бізнеси мігрують до Європи, а ті, що залишилися, або закриваються або йдуть у тінь.
Українська економіка не є конкурентною. 4. Ми втрачаємо людей.
Коли людина не цінність, а ресурс (або голос) — люди їдуть. Молоді пари не бачачи перспектив — не хочуть заводити дітей.
У нас негативна демографія, найнижча порівняно із сусідами фертильність.
Нація вироджується.
Міграційної політики немає
Мотивацій повертатися тим, хто виїхав, немає (роботи немає, іпотеки для купівлі житла — немає)
Молодим сім'ям у вихованні дітей підтримки немає (вартість виховання дитини до 18 років — не менше $100 тис. Держава дистанціювалася).
Чому Україна не має шансу на процвітання. Ні, я не розганяю зраду. Я констатую факт станом на сьогодні
Процвітання — не наслідок дива, це продукт наполегливої праці щодо системного досягнення наших цілей (стратегічних, довгострокових)
Днями розмовляв з шанованою мною людиною, від якої значною мірою залежить майбутнє нашої країни. І вона сказала, що розмови про наше майбутнє, поки що йде війна і її результат невідомий — недоречні…
Приблизно такі відповіді я чув і у 2015 році після усвідомлення, що частину території окуповано та повернеться вона не скоро.
Чув подібні тези й раніше, у 2009 році, в розпал шоку від фінансової кризи, що прокотилася світом.
***
Час іде, а в нас нічого не змінюється.
Про майбутнє ми не говоримо, стратегічні цілі є абстрактними, стратегій у нації немає.
А ті, що є в державі — не є стратегіями за методологією від слова «зовсім».
Ми не вчимося на помилках, а банально побудований процес стратегування допоміг би більшості їх уникнути.
Але хто про це думає?
***
До чого призвела відсутність стратегії та стратегічного мислення у лідерів країни (мова про 32-річну історію України)? 1. Країна досі не має чітко визначених пріоритетів.
Які наші цілі?
Куди та чому ми ідемо, і з ким?
І мова не про участь у НАТО чи ЄС.
Мова про якість життя основних бенефіціарів країни (згідно з Конституцією) — громадян.
Ми не сформулювали досі амбітних цілей
Приватні зовнішні кредитори України вимагають відновити виплати за держборг у 2025 році вперше з 2022 року, — The WSJ
Власники українських облігацій мають намір отримати до $500 млн річних у вигляді процентних платежів. Група хоче, щоб Київ уклав угоду, в рамках якої він би відновив виплати в обмін на списання значної частини непогашеного боргу країни.
Україна може оголосити дефолт після того, як у серпні закінчаться канікули для власників облігацій, що заплямує її репутацію серед інвесторів і ускладнить її можливість позичати більше.
Україна Online
Такидела
ЗАКОН УКРАЇНИ
Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію
(Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1993, № 44, ст.416)
мобілізація — комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту — на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
Ось в Україні зараз «особливий период воєнного стану» Виходить мобілізація не стосується цивільних осіб це стосується переходу державного апарату на віськові рейки
На третьому році повномасштабної війни з Росією значна частина українських земель біля кордону і досі перебуває в руках бізнесменів та місцевих мешканців. Десятиліттями чиновники заявляли, що розв’язують цю проблему, але до цього часу територія прикордоння повністю так і не належить державі. Навіть більше — після вторгнення Росії проблема «приватного кордону» заграла новими барвами.
Річ у тім, що в лютому-березні 2024 року українська влада активно взялася за будівництво оборонних фортифікацій з боку Росії та Білорусі. Здавалося б, під час війни необхідність таких робіт є аксіомою. Але нові реалії оголили стару проблему — наявність приватних земель вздовж українських кордонів.
За даними ВВС Україна, у березні власники земель одного з населених пунктів Рівненщини вийшли до групи, яка зводила фортифікації, і ультимативно заявили: «Ми цього не допустимо, будемо стояти живим щитом!».
Розлюченим мешканцям намагалися пояснити, що загроза повторного вторгнення з Білорусі не зникла і треба готуватися. Але конкретно в цій ситуації логічні аргументи не спрацювали. «Будемо їх зустрічати з білими прапорами», — такою була відповідь землевласників.
А ЧОМУ коли ділили ВЛАСНІСТЬ УКРАЇНИ, коли продавали землі. Українців НЕ ЗАСТАВЛЯЛИ створювати електронний кабінет СПІВВЛАСНИКІВ ресурсів і земель України???
Комментарии - 12
А саме влада зобов’язана давати приклад усім іншим громадянам країни на російсько-українській війні…
-Кордон зі зброєю у руках захищав
— Щоб окупанти не пройшли?
— Ні щоб свої не поразбігались
(діалог сина з українським прикордонником)
За словами гендиректора компанії, їх доставляться в цьому році. Вони стануть найбільш далекобійними артснарядами, що в нас є
На пальцях розкладу, чому попереду відбудеться стагнація економіки і її провал, та недобір в надходженнях до бюджету, що вплине на курсоутворення!
Почну: енергетика, зруйнована наполовину, новий врожай зменшиться, експорт реалізація проблематична, репресії за новим Законом 10449 вдарить по бізнес активності населення з негативними наслідками для Банківського сектору і курсу гривні, валютна лібералізація пом’якшення, відтік капіталу з Країни, заявлена допомога/кредити партнерів не значить «одружитись», загострення на фронті з втратами територій, також політична нестабільність! Це все попереду, для окремих киргизів економістів-оптимістів написав, у яких пА 38 в голові! І традиційно на кінець року вилазить «ДІРА» у бюджеті на сотні мільярдів гривень. Тому курс 42−45 не за горами!
Про це пише The Wall Street Journal із посиланням на джерела, передає УНІАН.
Йдеться, зокрема, про інвесторів, що володіють приблизно п’ятою частиною непогашених єврооблігацій України орієнтовно на суму $20 млрд. Нещодавно ця група сформувала комітет і найняла юристів з Weil Gotshal & Manges та банкірів з PJT Partners PJT для ведення переговорів щодо сплати відсотків.
Мета: щоб Україна, яка нещодавно отримала близько $60 млрд допомоги від США, відновила виплати в обмін на списання значної частини непогашеного боргу країни.
«Без угоди Україна може оголосити дефолт після закінчення боргових канікул у серпні, що заплямує її репутацію серед інвесторів і ускладнить можливість отримання нових запозичень», — пише The Wall Street Journal.
https://bit.ly/4a5FG7A
Респект і уважуха!
Відсутність довгострокового стратегічного планування призводить до того, що:
ми не розуміємо тренди й не створюємо свої;
ми не оцінюємо адекватно ризики й не працюємо над їх зниженням (питання вторгнення в країну у 2022 році й наша готовність до цього була очевидна);
ми не оцінюємо можливості й не реалізуємо їх (перетворення країни на сировинну «бананову республіку» яскраве тому підтвердження;
ми не розуміємо роль і важливість інвесторів (у яких цикл інвестування від 5 років), цілимося на короткострокові проєкти й в результаті маємо вбиту інфраструктуру, відсутність стимулів для інвесторів та 200 змін до податкового законодавства лише за 10 років;
ми наповнюємо бюджет за принципом «бізнес потрібно менше годувати та більше доїти».
Економіка не має ресурсів для розвитку, бізнеси мігрують до Європи, а ті, що залишилися, або закриваються або йдуть у тінь.
Українська економіка не є конкурентною.
4. Ми втрачаємо людей.
Коли людина не цінність, а ресурс (або голос) — люди їдуть. Молоді пари не бачачи перспектив — не хочуть заводити дітей.
У нас негативна демографія, найнижча порівняно із сусідами фертильність.
Нація вироджується.
Міграційної політики немає
Мотивацій повертатися тим, хто виїхав, немає (роботи немає, іпотеки для купівлі житла — немає)
Молодим сім'ям у вихованні дітей підтримки немає (вартість виховання дитини до 18 років — не менше $100 тис. Держава дистанціювалася).
Процвітання — не наслідок дива, це продукт наполегливої праці щодо системного досягнення наших цілей (стратегічних, довгострокових)
Днями розмовляв з шанованою мною людиною, від якої значною мірою залежить майбутнє нашої країни. І вона сказала, що розмови про наше майбутнє, поки що йде війна і її результат невідомий — недоречні…
Приблизно такі відповіді я чув і у 2015 році після усвідомлення, що частину території окуповано та повернеться вона не скоро.
Чув подібні тези й раніше, у 2009 році, в розпал шоку від фінансової кризи, що прокотилася світом.
***
Час іде, а в нас нічого не змінюється.
Про майбутнє ми не говоримо, стратегічні цілі є абстрактними, стратегій у нації немає.
А ті, що є в державі — не є стратегіями за методологією від слова «зовсім».
Ми не вчимося на помилках, а банально побудований процес стратегування допоміг би більшості їх уникнути.
Але хто про це думає?
***
До чого призвела відсутність стратегії та стратегічного мислення у лідерів країни (мова про 32-річну історію України)?
1. Країна досі не має чітко визначених пріоритетів.
Які наші цілі?
Куди та чому ми ідемо, і з ким?
І мова не про участь у НАТО чи ЄС.
Мова про якість життя основних бенефіціарів країни (згідно з Конституцією) — громадян.
Ми не сформулювали досі амбітних цілей
Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію
(Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1993, № 44, ст.416)
мобілізація — комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту — на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
Ось в Україні зараз «особливий период воєнного стану» Виходить мобілізація не стосується цивільних осіб це стосується переходу державного апарату на віськові рейки
https://zakononline.com.ua/documents/show/166137___768510
Річ у тім, що в лютому-березні 2024 року українська влада активно взялася за будівництво оборонних фортифікацій з боку Росії та Білорусі. Здавалося б, під час війни необхідність таких робіт є аксіомою. Але нові реалії оголили стару проблему — наявність приватних земель вздовж українських кордонів.
За даними ВВС Україна, у березні власники земель одного з населених пунктів Рівненщини вийшли до групи, яка зводила фортифікації, і ультимативно заявили: «Ми цього не допустимо, будемо стояти живим щитом!».
Розлюченим мешканцям намагалися пояснити, що загроза повторного вторгнення з Білорусі не зникла і треба готуватися. Але конкретно в цій ситуації логічні аргументи не спрацювали. «Будемо їх зустрічати з білими прапорами», — такою була відповідь землевласників.